Den usedvanlig frilynte trioen Gorilla Mask med saksofonisten Peter Van Huffel i spissen sparer verken seg sjøl eller oss. Vi snakker fullt trøkk!
Berlin er definitivt en av de største kulturelle smeltediglene på kloden. Trioen Gorilla Mask har også sin base der og med den canadiske alt- og barytonsaksofonisten Peter Van Huffel (41) som spielführer for elbassisten Roland Fidezius og trommeslageren og perkusjonisten Rudi Fischerlehner – fra henholdsvis Tyskland og Østerrike – blir vi tatt med på en ekskursjon med elementer fra punk, metal, rock, jazz, impro og komponert avantgarde musikk – pluss garantert mye mer også.
Til tross for at bandet har eksistert siden 2009 og har gitt ut tre skiver før denne, så er «Brain Drain» mitt første møte med bandet og de tre musikantene. Man kan trygt si at det var på høy tid.
Van Huffel har skrevet all musikken og sjøl om det å sammenlikne musikanter ikke er min favorittøvelse, så er det et klart musikkideogisk slektskap mellom Van Huffel og for eksempel Mats Gustafsson. Likevel er det en voldsom personlighet i både musikken og uttrykket til Van Huffel.
Sammen med sine medmusikanter, svært langt framskredne Fidezius og Fischerlehner, har Van Huffel gjennom godt og vel et tiår skapt et bandsound som ikke minner meg om noe annet. Det å finne sitt eget sound er noe alle er ute etter, men ikke så mange finner og Gorilla Mask skal ha all ære for det.
Noe forteller meg at trioen er ei heftig pakke live og avslutningslåta «Hoser» er for eksempel rock for jazzere så det holder. I løpet av «Brain Drain» får vi også en rekke eksempler på det motsatte – jazz for rockere. Tøffe saker er det uansett fra start til mål.
PS Dessuten synes jeg Trump bør avsettes så snart som mulig.
Brain Drain
Clean Feed Records/MusikkLosen